A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
ÉRETTSÉGI BÁL
Nincs lázad.
- Elviszlek orvoshoz. - Nem kell.
Csak pihennem kell.
Ahogy akarod.
Még mindig alszol idelent.
Omár.
Nincs kedvem, jó?
Se most, se múltkor,
se tegnap...
Mi a baj?
Már nem kívánsz.
Ne mondj ilyet!
Nem? Mondd ki! Unsz.
Ne hisztizz!
Omár.
Nem tudom, haver.
Állandó hormonbuliban kéne lennünk.
Dugni, csókolózni, mászkálni...
Szórakozni.
- Olyanok vagyunk, mint a nyugdíjasok. - Beszélhetek?
Ha nem erről van szó, akkor miről?
Együtt élünk. Többé-kevésbé függetlenek vagyunk.
És a legmenőbb elfoglaltságunk a Netflix.
Ez valami vicc.
Nézd azt a pasit!
Kár, hogy az új fiú nem a mi osztályunkba került.
Nem igazán új.
Három éve ösztöndíjas volt itt, de el kellett mennie.
- A neve Yeray. - Kizárt.
Ő a „Szabadítsátok ki Yerayt”?
- Basszus! - Ja.
„Szabadítsátok ki Yerayt-nak” hívták. Nem tudom, miért.
Jobb, ha elfelejted azt a srácot. Én már megtettem.
KIADÓ SZOBA
Itt rakod ki ezeket?
Samuel, az itteniek nagyobb mosdóban szarnak, mint a kéglid.
Csak itt nyomtatok. Nem futja tonerre.
Rebe a megmentő. Köszönöm, megvagyok.
Az már biztos. Csak kurvára szeretnéd.
Elhagy a csajod,
a márkinő átver, Polo kiszabadul...
Segíteni akarsz, vagy búba fullasztani?
A gondokat úgy kell kezelni, mint a dugótársakat.
Mindennap egyet.
- Mit csinálsz? - Fogd ezt!
Tökéletes lakótársam van számodra.
Hé, haver!
Add el a kocsit, és egész évben vele lakhatsz.
Tudod, mit?
A méltóságom nem eladó.
Azt már 200 csík kokóval korábban elvesztetted.
Elnézést!
A méltóságteljes élet fedél, nem kocsi.
Akármilyen jól kinéző kocsi is.
Jól néz ki. Tudod, mit?
A saját színeimmel szeretem látni a világot,
nem az ő szürke palettájával. De azért köszi.
Mekkora idióta vagy.
- Ja, hatalmas. - Tessék.
Az öné, uram.
- Ez meg mi? - A csodagyerek száma.
Tegnap az iskola aláírt egy programot a New York-i Columbia Egyetemmel,
amelynek a keretében ott tanulhattok.
A programot és a tanfolyamokat teljes mértékben fedezik.
A jelentkezők bemutatják a saját projektjüket
- az év végén, és a győztes... - Ki fedezi?
Egy bőkezű szponzor.
- Mint mondtam... - A tegnapi?
Láttam Polo anyját az irodájában.
Nézzétek...
Na és ha Polo anyjának a kiadója szponzorálni akar?
Ti mindig...
Téged már megvettek. Bennünket nem.
Nem kell megvenniük bennünket. Polo kiszabadult.
Köszönöm.
Bűntudat nélkül elfogadnád a díjat?
Ha Nadia jelentkezni akar, az ő dolga.
Talán mind elfelejthetnénk az egészet.
- Nem mondod komolyan! - Hittem neked.
De a bíróság nem.
Neked hittem a barátom, Polo helyett, akit egész életemben ismertem.
Talán újra elbasztam.
Felejtsd el!
Komolyan beszéltél?
- Miről? - A feledésről.
Hogy hiszel nekem.
Polo.
Sok éve vagyunk barátok.
Tedd meg értünk!
Nézz a szemembe! Megölted Marinát, vagy nem?
Nem.
Nem én voltam, Guzmán.
Akkor talán komolyan mondtam.
Nem tudom. Az egyik nap Guzmán bosszút akar,
és másnap vége?
Ezt hogy érted? Most ne higgyek neki?
Tudom, szeretnéd, ha minden úgy lenne, mint volt.
De nem lesz úgy. Soha.
Guzmán igyekszik. Én is azt teszem.
Ha hisz nekem, hiszek neki.
Ander, hogy mész egyedül a kórházba?
- Gyalog, busszal, taxival. - Persze.
- És az anyád? És Omár? - Nem tudják, és nem is fogják.
- De... - Világos?
Jól van. Jó.
- Nem árulom el, ha elkísérhetlek. - Soha.
Nem? Kár,
mert akkor megyek az igazgatóhoz, az anyád irodájába,
és hamarabb elmondom, mint ahogy megveszed a kólát.
Te döntesz.
Jó reggelt! Azért jöttem, hogy jelentkezzek a programra.
Már épp ideje.
Bejöhetek?
Nadia. Te is jelentkezel?
Rendben.
Minél több, annál jobb.
Azt hittem, a St. Andrew'sra akarsz menni.
Úgy is van.
- Akkor miért jelentkezel a Columbiára? - Miért ne?
Nem kéne mindent egy lapra feltenni, igaz?
Az eredményeiddel bármelyik egyetemre mehetnél.
Lássuk, értem-e!
Azt mondja, ne jelentkezzek?
Bárki jelentkezhet.
Csak azt mondom, hogy azok, akik számára
más eszközökkel is elérhető a jó oktatás,
talán meghagyhatnák ezt a lehetőséget azoknak, akik nem ilyen szerencsések.
A jelentkezésem. Szép napot!
Lucrecia!
Szia!
Azucenának igaza van. Nincs szükséged erre.
Ez nem tartozik rád. És rá se.
- Csak azért teszed, hogy idegesíts? - Igen.
Mert imádlak legyőzni.
Ez sokkal bulisabb.
És az izgalom felbecsülhetetlen.
Üdv a versenyen! Kezdődjék Az éhezők viadala!
Nem kell színészkedned.
Visszajöhetsz a suliba.
- Nem kell az engedélyed. - Tudom.
De ne értem tedd!
Elegem van, hogy azt mondod, amit hallani akarok, aztán elárulsz.
- Most mit akarsz? - Visszakapni téged.
Mindennek vége.
Polo még Guzmán szerint is ártatlan.
Komolyan?
Ha magányosnak érzed magad, nem akarsz mindenkit elveszíteni.
Legalábbis én így érzek.
Csak élni akarom az életem, de elmegy mindenki, aki fontos nekem.
Még anyám is elment.
Polo kiszabadult. Guzmán megint közel kerül hozzá.
Nagy port kavartál, mégis minden a régi.
Nem minden.
- Mi változott? - Te meg én.
Mi ketten?
Te és én, Samuel? Nincs te és én.
Változtassuk ezen! Nem akarlak téged is elveszíteni!
Kérlek, gyere vissza!
Szia!
Ülhetek itt?
Igen, persze.
Nem tudom megszokni.
Csak el akarok menni innen, hogy ne bámuljanak rám.
- Mi van? - Menjünk!
Nekem sincs kedvem itt lenni. Sose, de ma különösen.
Hová menjünk?
Nem tudom. El.
Hozzánk. A szüleim nincsenek otthon.
Videójátékozhatnánk.
Remek. Nekem megfelel.
Fontos, hogy elmondjatok mindent, amit láttatok.
Bármit, ami hasznos lehet.
Mindent. Bármely részlet fontos lehet.
Lu, mindig azt mondod, nem te küldted el az egész sulinak a videót,
hát nem szólok senkinek rólad és Valerióról.
Hogyan ne mondjam el?
Mémben, átmenetes háttérrel, vagy legyen GIF kis, színes betűkkel?
Nekem kell az a program.
Neked nem.
Azonnal lépj ki a versenyből!
Hűha! Tényleg okos vagy.
Akárki nem fenyegetőzhet így.
Drágám, te képtelen vagy ilyesmire.
Győzzön a jobbik!
Puszi!
Ribanc.
Sör, most?
Kit érdekel az idő? A terv fontos.
Mi van?
Semmi, csak...
Nem hittem, hogy újra ez lesz.
Bocsi, hogy elérzékenyülök, de...
Nem is tudod, mennyire vágytam erre.
Köszönöm.
Már túlságosan elérzékenyülsz.
Igyál sört!
Visszatértél.
A világ legjobb melegített makarónija van otthon.
Mikor jössz át ebédre?
Basszus!
- Ismerlek? - Sajnálom.
A francba! Mi van?
Micsoda?
Ander, mondj valamit! Énekelj, táncolj, csak vidulj fel!
Púp vagy a hátamon. Félénk vagyok, és kész.
- Csökönyös vagy. - Neked meg nem kéne itt lenned.
- Igazad van. Anyádnak kéne. - Hagyd abba!
Megmondják, mi a kezelés. Nem nagy ügy, és hazamegyek.
Nem látom, miért kéne bárkinek is szólnom.
Hát,
nekem elmondtad.
- Azoknak, akik szeretnek. - Én szeretlek.
- Nem szeretsz. Csak kedvelsz. - Az is szeretet.
Látod, milyen jó érzés, ha beengedsz egy kis levegőt?
Mesélj magadról!
Mondj egy titkot, amit senki sem tud. Te ismered az enyémet.
Hát...
Mármint, ez is valami, de...
Szerintem...
Néhány lány izgalomba hoz.
Gratulálok!
- Nadia, ugye? - Kizárt.
Rosszabb.
A márkinő.
Ez normális. Ő engem is izgalomba hoz. Még Omárt is.
És a fiúk?
Ki?
Samuel.
- Nem hiszek neked. - Igaz.
Mármint, dögös.
Én megdugnám.
Ander Muñoz? Bejöhetsz.
Az akut limfocitás leukémia gyorsan fejlődő rák.
Vagyis gyorsabbnak kell lennünk.
A héten kezdjük a kemoterápiát.
Mindent bevetünk ellene.
Két hathetes ciklus lesz,
de őszintén, hosszabbnak fog tűnni.
Ilyen intenzív kezelés mellett a mellékhatások is intenzívek.
Minden a brosúrában van,
de nem könnyű megakadályozni a fáradékonyságot,
hányingert, hányást, szédülést...
És az ízületi fájdalmat.
Nem lesz étvágyad, se kedved szórakozni.
És igen, a hajad valószínűleg kihullik.
Mindenki ezt kérdezi elsőként.
Az elkövetkező pár hónapban...
Ander?
Igen, Rebe. Elmondom nekik.
Oké? Amint hazaérek. Megígérem.
Igen, az is.
De azt akartam mondani...
Öregen fogsz meghalni. Ugye tudod?
Carla.
- Hát... Jól vagy? - Tessék?
Sose maradtál ki ilyen sokáig az iskolából.
- Most itt vagyok, ha kell valami. - Lássuk csak!
Állandóan bámulsz rám a folyosón.
Tudod, hogy nem maradok ki, ismered a nevem...
Csak két perce vagy itt, és már félek tőled.
Bocsi, nem akartalak felzaklatni,
de...
- Tényleg nem emlékszel rám? - Most már nagyon félek.
Hát...
Három éve feltöltöttem egy képet az Instagramra,
és a fél iskola kinevetett a testem miatt.
A tested miatt? Téged?
Nem. Régebben...
Nos...
Ez te vagy?
- Igen. - A francba!
„Undorító dagadt pöcs.”
„Adnék pár ruhát, de nem menne rád.”
- Már értem. - Várj!
Olvasd el ezt a kommentet!
„Ti vagytok az undorítók.
Azért gyűlölünk valakit, mert olyasmit képvisel,
amit magunkban utálunk.
Yeray, ne törődj velük, mutasd olyannak magad, amilyen vagy!”
Ezt én írtam?
Hű. Nem is tudtam, hogy ilyen őrült vagyok.
Amikor láttam, hogy egy ilyen lány nyilvánosan megvéd...
Hogy érted, hogy ilyen lány?
- Szép. - Értem.
Intelligens.
- Egy márkinő! - Egyik sem az én érdemem.
De az igen, hogy megvédtél. Sokat segített.
Örülök, hogy segítettem neked három éve.
Mindent a feketére tettél, és nyertél.
Mellesleg...
Ideje átvenni a díjadat, ugye?
Igen.
Most épp nem rajongok a díjakért,
de örülök, hogy újra látlak, Yeray.
Kibékültünk.
Rájöttem, hogy nincs bizonyíték ellene.
Csak a vágyam, hogy őt okoljam.
Hát megbeszéltük, és adtunk egymásnak még egy esélyt.
Elvégre a gyerekkori barátom volt.
Sosem bántanám.
Rendbe jövök, jó?
Hát persze.
Sírok, mert megdöbbentem,
de persze hogy rendbe jössz.
- Nem anyámként mondod ezt, ugye? - Persze hogy az anyádként mondom.
Nem hagylak magadra.
De rendbe jössz.
Menj! Mondd el neki!
Ide csapatmunka kell, és minél előbb.
Ander, baszki! Tegnap kérdeztem!
Nem akartam elmondani.
De látható lesz, és anyámnak el kell viselnie, hát elmondtam neki.
- Nekem talán nem kell elviselnem? - Nem.
- Mi? - Ez nem a te sarad, Omár!
Igen, együtt vagyunk. De nem olyan régóta.
Azért jöttünk össze, mert közel voltunk egymáshoz egy appban.
Különben nem találkoztunk volna.
Két nap múlva beköltöztél!
Igazam van?
Elküldesz, hogy játszhasd a romantikus hőst,
aki megóv a fájdalomtól?
Csak felmentelek egy teher alól, ami nem a tiéd.
Szórakoznod és kefélned kéne.
Azt kéne tenned.
Magad mondtad.
Egy hormonbuliban kéne lenned.
Nem itt velem!
Azt akarod, hogy elmenjek?
Amikor csak akarsz.
Nem akármilyen ez a buli! Tetszik.
Anya üzleti megbeszélései bulivá fajulnak.
Hetente előfordul. Tipikus.
- Mit akarsz? - Egy gyors szívességet.
- Segíts ki! - Pénzzel?
- Add el a kocsit! - Nem pénz.
Kokó kell.
Viccelsz, ugye?
Ne, Rebe! Ez szívesség. És azt viszonozni szokás.
Ne aggódj!
Tudom, hogy nálad zajlanak a dolgok.
Hozd a jó gint a pincéből!
Édesem, mondtam, hogy szólj, ha fiút hozol!
- Ő nem a fiúm. - Valerio, asszonyom.
- Rebe osztálytársa. - Én Sandra vagyok.
És ne magázz! Egy család vagyunk.
Milyen család? Csak most ismerted meg.
Örvendek, Sandra.
Mit ünneplünk?
Semmiség. Csak pár ital és falat a barátokkal.
Jól hangzik.
- Miért nem említetted? - Ennyi. Hozom a gint.
- Te húzz a picsába! - Vigyázz a nyelvedre!
Kurva jó modorra tanítottalak!
Valerio, ne törődj vele! Én vagyok a főnök.
- Kérsz egy italt? - Kizárt.
Persze.
Hogy is mondhatnék nemet?
Úgy tűnik, ő a főnök!
Guzmán, figyelj rám!
Már vége a sulinak. Hiányolni fogják.
Ha látják, hogy eltűntünk...
Elmondja, hol a kupa. Utána börtönbe kerül.
Hogy szedjük ki belőle?
A törölköző nem hagy nyomot.
Ezt előkészítetted?
Elhitetted anyáddal, hogy meghaltál.
Nekem sem volt más lehetőségem.
Polo!
Ébresztő! Gyerünk!
Az osztálytársaid szerint nagyon agresszív voltál...
vele ma este.
Nem én tettem.
De ha tudnám, ki tette, nem árulnám el.
Ez azt jelenti, tudod.
Azt jelenti, nem mondanám el.
Carla.
- Hogy vagy? Teljesen felépültél? - Igen.
Felmegyek. Kissé fáradt vagyok.
Egy dolog, drágám.
- Ez a srác. Samuel. - Mi?
Eljárt a szád, mikor azt hitted, eltűnt.
Visszamentél az iskolába, amikor kérte...
Ő irányít téged.
Ez nem rád vall.
Nem hozzád való.
És nem akarja, hogy a közeledben lássam.
Pihenj!
Mondd el, hol a kupa!
Mondd meg, hol van a kupa, és vége a pokolnak!
Számodra és számomra is.
Némítsd le!
ANYA
Polo,
mondd el, hol a kupa!
Polo,
kérlek,
mondd el, hol a kupa!
- Mondd el! - Guzmán!
Hagyd abba, baszki!
Ölj meg!
Én...
nem akartam megölni.
Baleset volt, Guzmán.
Rohadék...
De ezt szándékosan csinálod.
- Képes vagy megölni. - Guzmán!
- Hagyd abba! - Nem vagyok gyilkos.
Engedd el!
Guzmán, engedd el!
- Engedd el! - Bassza meg!
- Miben sántikálsz? - Kopj le!
- Mi a faszt akarsz? - Most véded őt?
Hogy megy a buli? Remekül szórakozunk, ugye?
Mrs. Robinson?
Próbálsz elcsábítani, vagy csak én hiszem?
Láttam, hogy tolod a kokót, mintha a tiéd lenne.
Semmit sem élvezek jobban a vendégeim szórakoztatásánál.
És semmit sem gyűlölök jobban annál, ha kihasználnak.
Elnézést, Sandra!
Nem akartam hálátlan vagy udvariatlan lenni.
Kellett, és mostanában le vagyok égve.
Magániskola és puccos ruhák, és mégis...
- Hány éves vagy? - Tizenkilenc.
Elég idős, hogy szavazhass.
Kell?
- Igen, egy kicsi. - Mennyi kell?
Segít jobban érezni magam.
Mennyi?
Sok.
Egy gramm.
Vetkőzz le!
Gyerünk!
Két gramm.
Térdelj le előttem!
Nem sok kellett? Lássuk, mennyi az a sok!
Jó üzletet ajánlok.
Gyere ide!
Három gramm.
Nézz magadra!
Nézd meg magad!
Tűnj innen!
A te szavad a miénk ellen.
BIZTOS VAGY BENNE, HOGY NEM TESZEM MEG?
EZ EGY VISSZASZÁMLÁLÁS.
Blöffölsz, ugye?
Tíz, kilenc...
Szeretnéd látni, hogy blöffölök-e?
Öt, négy...
Nem lépsz vissza.
Először neki mondom el.
Imádni fogja.
És azonnal mindenkinek továbbadja.
Szép napot, drágám!
Nadia.
Nem léphetek vissza.
Nekem is szükségem van rá.
Apám tudja.
Szégyent hoztam a családomra.
Kitagadtak. Nincs pénzem, Nadia.
És ezt most higgyem el?
Nem hazudok.
Nem tudod, milyen szörnyű...
kimutatni az érzelmeimet.
De nincs más választásom.
Nekem kell...
az az ösztöndíj, Nadia.
Nem nyugszom, amíg meg nem kapom.
Még ha hason kell csúsznom is érte.
Ha tudnád rólam, amit én rólad, azzal tönkretennél.
Nagyon valószínű.
De remélem, te nem teszed,
mert ebben jobb vagy nálam.
Csak ebben.
TEGNAP SZAR NAP VOLT
VELED AKAROK LENNI
MEGVÁRJALAK SULI UTÁN?
Jól vagy, Guzmán?
Jelentkeztél Polo anyjának a programjára?
Korábban nem zavart.
Bonyolult ügy.
Veled minden az.
Veled minden egyszerű?
Nem hiszem.
Tudod, milyen érzés felébredni, és nem tudni, hol vagy, ki vagy?
Mindennap érzem.
Eszembe jut, hogy a húgom halott...
de az is, hogy az osztályban leszel, ha bejövök.
És ez az egyetlen oka, hogy felkelek.
Te nem komplikálod az életem.
Valójában megmentetted.
A videó miatt... elvesztettem egy ösztöndíjat.
A jövőmet.
A családom, az otthonom, az életem is rámehetett volna...
Tudom, nem a te hibád volt.
De amikor csak együtt vagyunk...
Sok sikert a programhoz!
KÁVÉ? TEA? KAMILLA? ROOIBOS?
KÉSZ VAGYOK FELOLVASNI AZ EGÉSZ ITALLAPOT...
Jól vagyok.
Ez az első kezelés?
Alexis vagyok.
Ha tanácsot szeretnél, hogy hogyan kezeld ezt,
vagy káromkodni akarsz, tudod, hol találsz.
- Köszönöm. - Viszlát!
Szia!
Hozok dzsúszt.
A nővér azt mondta, fémes íz lehet a szádban.
Maradsz?
Meglátom, hol leszek holnap. De most itt vagyok.
Nem fogom a kezed. Kemény akarsz lenni.
Nem tart régóta, de ismerlek.
Három óra, ugye?
Elhoztad a töltőt? Lemerült az aksim.
COLUMBIA PROGRAM RÉSZTVEVŐ DIÁKOK LISTÁJA
Nos?
Nem csinálok semmit.
Nem is akartam.
Üdv a versenyben! Kezdődjék Az éhezők viadala!
MENJÜNK KÁVÉZNI
Hé, igen!
Kedvem lenne átvenni a díjamat.
- Ó! - Legalább megpróbálni.
Küldj SMS-t, jó?
Eljönnél velem a startupom IPO-jára?
Egy szavadat se értem, de igen.
- Csak írj SMS-t! - Jó.
Hé! Még lakótársat keresel?
Nincs semmi bajom. Van lakótársam. Te rendben vagy?
Mi a baj?
Nem mondhatom el. Egy barátról van szó.
És ha elmondom, a barátom megöl, mielőtt meghalna.
Mi?
Az élet elszáll, Samu.
Azt hisszük, örökké élünk,
úgyhogy folyton nyafogunk, és mások bajával törődünk.
És az én bajom?
Senkit sem érdekel.
Még engem sem.
Talán, mire észbe kapok, már késő lesz.
És nem lesz idő.
Nem akarom lekésni.
Nem akarom bánni, hogy nem tettem, amit akarok.
Tedd meg!
Tedd, amit akarsz!
Jó.
Beugrottam a medencébe, és nem volt benne víz.
Megesik néha.
Állandóan.
Nem.
Nem mindig.
Mentőt! Hívjanak mentőt!
Polo.
A feliratot fordította: Sóki Tibor